<p>&nbsp;</p>

<p><span style="color:#008080"><strong>Рак грудної залози&nbsp;</strong></span>&nbsp;<span style="color:#A52A2A"><strong>СА15-3</strong></span></p>

<p>Онкомаркери (ОМ) вибору при раку грудної залози є СА15-3. На сього дні&nbsp;даний маркер прийнятий за еталон, щодо якого оцінюється&nbsp;кожний новий маркер для раку грудної залози. Слід зазначити, що муциноподібний карциномаасоційований антиген (МСА) і антиген СА549 суттєвих переваг перед СА15-3&nbsp;не мають. Оцінювання ефективності основного лікування&nbsp;та моніторинг перебігу захворювання у цієї категорії хворих&nbsp;найкраще проводити за допомогою СА15-3 і РЕА. При високій діагностичній специфічності (95 %) одночасне визначення&nbsp;цих маркерів в процесі диференціальної діагностики новоутворень грудної залози виявляє чутливість на рівні 31 % на&nbsp;початкових стадіях пухлинного процесу та 71 % під час діагностики метастазів раку грудної залози.</p>

<p><em><strong>СА15-3</strong> &ndash; один з епітопів пухлиноасоційованого антигену&nbsp;MUC1, представлений унікальним імунодомінантним пептидом. Глікопротеїд MUC1 має гетерогенний склад з молекулярною масою 300&ndash;450 кД. Високий рівень антигену MUC1 в&nbsp;крові асоціюється з раком грудної залози.<br />
Біологічний період напіврозпаду &ndash; 7 днів.<br />
Значення норми: 0&ndash;30 МО/мл.<br />
<strong>Високий рівень СА15-3</strong> реєструється у хворих на рак&nbsp;грудної залози. Підвищення рівня СА15-3 спостерігається&nbsp;у хворих із доброякісними захворюваннями грудної залози;&nbsp;солідними злоякісними новоутвореннями: бронхогенна карцинома, рак шлунка, печінки, підшлункової залози, яєчника,&nbsp;матки; при захворюваннях непухлинної природи: запальні&nbsp;процеси травного тракту, гострий і хронічний гепатит, цироз печінки, хронічна ниркова недостатність (при проведенні&nbsp;гемодіалізу), ВІЛ-інфекція, хронічний бронхіт, бронхопневмонія, туберкульоз, системні ураження сполучної тканини.<br />
Крім того, підвищений рівень СА15-3 спостерігається під час&nbsp;вагітності.</em></p>

<p><em><strong>Показання для проведення дослідження:</strong></em></p>

<ul>
	<li><em>оцінювання ефективності основного лікування хворих на рак грудної залози;</em></li>
	<li><em>моніторинг перебігу пухлинного процесу у хворих на&nbsp;рак грудної залози.</em></li>
</ul>

<p><em><strong>Досліджуваний матеріал:</strong> сироватка (плазма) крові,&nbsp;біологічна рідина (плевральна, асцитична, спинномозкова),&nbsp;вміст кісти.</em></p>

<p><br />
<strong><span style="color:#008080">Рак яєчника </span><span style="color:#A52A2A">HE4</span><span style="color:#008080"> + </span><span style="color:#FF8C00">CA125</span></strong></p>

<p>При вивченні численних відомих маркерів РЯ було виявлено, що саме НЕ4 має найбільшу чутливість до&nbsp;епітеліального РЯ, особливо на ранній стадії захворювання. Дослідження показали, що рівень НЕ4 підвищується вже&nbsp;на доклінічній стадії РЯ. У той же час при доброякісних гінекологічних захворюваннях, ендометріозі, кістозі яйників&nbsp;підвищення рівня НЕ4 не спостерігалося.&nbsp;Чутливість НЕ4 набагато вища, ніж СА125. При специфічності 96% чутливість НЕ4 становить 67%, а СА125 - 40%.&nbsp;Крім того, показано, що рівень НЕ4 підвищений у приблизно половини пацієнток з РЯ, у яких концентрація СА125 &nbsp;залишалася в нормі.&nbsp;HE4 може бути використаний для моніторингу ефективності терапії РЯ. &nbsp;Для ранньої ж діагностики епітеліального РЯ,&nbsp;та для диференціальної діагностики доброякісних і злоякісних утворень малого тазу є важливим &nbsp;комбінований&nbsp;HE4+CA125 тест.</p>

<p>Для оцінки ризику РЯ у жінок в пре- і постменопаузальному період компанією Fujirebio розроблений алгоритм&nbsp;ROMA (Risk of Ovarian Malignancy Algorithm, ризик наявності злоякісної пухлини яєчника). Алгоритм враховує&nbsp;значення концентрації НЕ4, СА125 та менопаузальний статус. Він дозволяє розрахувати ймовірність виявлення&nbsp;епітеліального РЯ і можливість поділу на групи низького і високого ризику та стратифікувати ризик РЯ або із&nbsp;ймовірністю понад 95% виключити його наявність.</p>

<p>Для хворих із герміногенними пухлинами яєчника припроведенні моніторингу та контролю ефективності лікування доцільно застосовувати одночасне визначення ХГЛ і АФП.</p>

<p><em><strong>НЕ4</strong> &ndash; білок епідидимісу, належить до сімейства інгібіторів протеїназ; кислий глікопротеїн із чотирма дисульфідними зв&rsquo;язками та молекулярною масою 25 кД. Біологічні&nbsp;функції НЕ4 точно невідомі. В епідидимісі НЕ4 залучений у&nbsp;дозрівання сперми; володіє певною антимікробною та протизапальною активністю. НЕ4 експресується в епітелії репродуктивних органів, верхніх дихальних шляхів і підшлункової залози.<br />
У нормальній тканині яєчника визначається мінімальна експресія гена, що кодує НЕ4, також як і в тканині при доброякісних&nbsp;проліферативних процесах (ендометріоз, полікістоз яєчника).<br />
Важливо підкреслити, що такі гістологічні типи раку&nbsp;яєчника, як герміногенні та муцинозні, не експресують цей&nbsp;маркер.<br />
Значення норми: 0&ndash;150 пмоль/л.</em></p>

<p><em><strong>Високий рівень НЕ4</strong> реєструється у деяких хворих на рак&nbsp;яєчника.</em></p>

<p><em><strong>Показання для проведення дослідження:</strong></em></p>

<ul>
	<li><em>моніторинг перебігу захворювання у хворих на рак&nbsp;яєчника (крім муцинозних та герміногенних пухлин);</em></li>
	<li><em>диференціальна діагностика доброякісних і злоякісних новоутворень яєчника (у комбінації з СА125).</em></li>
</ul>

<p><em><strong>Досліджуваний матеріал:</strong> сироватка (плазма) крові.</em></p>

<p><em><strong>СА125</strong> &ndash; муциновий глікопротеїд з молекулярною масою&nbsp;200 кД, що кодується геном MUC16. У нормі СА125 експресується на ранніх стадіях розвитку плода й у невеликій кількості виявляється в амніоні, хорді, протоках жовткового мішка,<br />
алантоїса, похідних целомічного епітелію та епітелію парамезонефричних (мюлерових) проток. У дорослих жінок СА125&nbsp;виявляється на поверхні епітеліальних клітин: маткових&nbsp;(фаллопієвих) труб, ендометрія, шийки матки, потових залоз,<br />
грудних залоз, бронхів. Його присутність у сім&rsquo;яній рідині у&nbsp;чоловіків, в грудному молоці, амніотичній рідині дозволяє&nbsp;вважати, що СА125 є природним секретом клітинного ряду&nbsp;відповідного епітелію.<br />
Біологічний період напіврозпаду &ndash; 4 дні.<br />
Значення норми: 0&ndash;30 МО/мл.</em></p>

<p><em><strong>Високий рівень СА125 </strong>реєструється у хворих на рак яєчника. Підвищення рівня СА125 спостерігається у хворих із&nbsp;солідними злоякісними новоутвореннями: первинним раком&nbsp;печінки, раком матки, грудної залози, підшлункової залози,<br />
шлунка, прямої та сигмоподібної кишок, бронхогенною карциномою; з метастазами в печінці при наведених вище лока-лізаціях пухлини. Рівень СА125 може бути підвищений при&nbsp;доброякісних захворюваннях яєчника (полікістоз різного<br />
ґенезу) та матки. Крім того, його підвищення може спостерігатися в разі фізіологічного перебігу вагітності, а також за&nbsp;наявності захворювань непухлинної природи: ниркової недостатності, гострого панкреатиту, гострого гепатиту, цирозу&nbsp;печінки.</em></p>

<p><em><strong>Показання для проведення дослідження:</strong></em></p>

<ul>
	<li><em>діагностика раку яєчника та контроль за ефективністю протипухлинної терапії;</em></li>
	<li><em>моніторинг перебігу захворювання у хворих на рак&nbsp;яєчника (насамперед, серозного типу).</em></li>
</ul>

<p><em><strong>Досліджуваний матеріал:</strong> сироватка (плазма) крові, біологічна рідина (плевральна, асцитична), вміст кісти.</em></p>

<p><em><strong>Хоріонічний гонадотропін людини (ХГЛ)</strong> &ndash; глікопротеїд&nbsp;з молекулярною масою 46 кД, що складається з двох нековалентно зв&rsquo;язаних субодиниць &ndash; &alpha; і &beta;. Разом з лютропіном, фолітропіном і тиреотропіном відноситься до глікопротеїнових<br />
гормонів, що мають близьку структуру. Альфа-субодиниці&nbsp;всіх глікопротеїнових гормонів ідентичні. Біологічну специфічність цих гормонів визначає &beta;-субодиниця, яка має особливу для кожного структуру з певною гомологією амінокислотної послідовності.</em><br />
<em>ХГЛ утворюється в синцитіотрофобластах плаценти;&nbsp;його виявляють у материнській сироватці крові на 6&ndash;10-й&nbsp;день після запліднення (в сечі визначається пізніше &ndash; на&nbsp;11&ndash;12-у добу). Динаміка накопичення ХГЛ в амніотичній&nbsp;рідині співставна з такою в сироватці крові, але його концентрація в першій на порядок нижча. Високий рівень ХГЛ&nbsp;утримується протягом усієї вагітності з піком секреції на&nbsp;40&ndash;80-й день. Під час вагітності ХГЛ підтримує стан імунологічної толерантності матері по відношенню до плода. На&nbsp;відміну від інших глікопротеїнових гормонів, що утворюються в аденогіпофізі, ХГЛ продукується трофобластами&nbsp;плаценти протягом вагітності та стимулює розвиток жовтого тіла.<br />
Біологічний період напіврозпаду складає від 12 до 48 год.<br />
Значення норми: до 5 МО/мл.</em></p>

<p><em><strong>Високий рівень ХГЛ</strong> реєструється у хворих із трофобластичними пухлинами (хоріонкарцинома, міхуровий занос),&nbsp;герміногенними пухлинами яєчника та яєчка. Підвищення&nbsp;рівня ХГЛ спостерігається у хворих із деякими солідними&nbsp;злоякісними новоутвореннями: раком шлунка, печінки, тонкої та товстої кишок, нирки, легені (дрібноклітинний), яєчника, матки, грудної залози. Крім того, в деяких випадках у&nbsp;жінок з міомою матки або з кістою яєчника в менопаузі також&nbsp;може визначатися його підвищений рівень.</em></p>

<p><em><strong>Показання для проведення дослідження:</strong></em></p>

<ul>
	<li><em>діагностика та контроль за ефективністю основного&nbsp;лікування хворих із трофобластичними пухлинами;</em></li>
	<li><em>моніторинг перебігу захворювання у пацієнтів із трофобластичними пухлинами;</em></li>
	<li><em>діагностика та контроль за ефективністю основного&nbsp;лікування хворих із герміногенними пухлинами.</em></li>
</ul>

<p><em><strong>Досліджуваний матеріал:</strong> сироватка (плазма) крові, біологічна рідина (амніотична, спинномозкова), сеча.</em></p>

<p><span style="color:#FF0000">При купівлі тест-систем НЕ4+СА125 безкоштовно надаємо спеціально розроблену прогаму автоматичного розрахунку ROMA &nbsp;(доступно для користувачів Ipod, Mac, PC).</span></p>

<p><strong><span style="color:#008080">Рак шийки матки </span><span style="color:#A52A2A">SCCА</span></strong></p>

<p>Плоскоклітинну карциному діагностують у 80 % хворих&nbsp;на рак шийки матки. У цієї категорії хворих на момент виявлення рецидиву або прогресування захворювання в 86 %&nbsp;випадків реєструють підвищений рівень SCCА. Слід підкреслити, що моніторинг перебігу захворювання за допомогою&nbsp;цього маркера слід проводити навіть у випадках його нормального вмісту на момент встановлення діагнозу, оскільки&nbsp;при прогресуванні пухлинного процесу концентрація SCCА&nbsp;в циркуляції підвищується у 93 % хворих. Як додатковий ОМ&nbsp;застосовують РЕА, що сприяє об&rsquo;єктивній оцінці ефективності проведеного лікування та точному прогнозуванню перебігу захворювання.</p>

<p><em><strong>SCCA</strong> &ndash; антиген плоскоклітинного раку різних локалізацій. Антигени цієї групи належать до сімейства серпінів&nbsp;(інгібітори серинових протеаз), що представлені більш ніж&nbsp;10 білками з молекулярною масою до 55 кД. Деякі з цих білків експресуються на поверхні пухлинних клітин та секретуються у позаклітинний простір. Є дані про те, що концентрація SCCA відображає ступінь диференціювання пухлини, що застосовують як незалежний прогностичний фактор.<br />
Підвищений сироватковий рівень SCCA корелює зі стадією&nbsp;захворювання.<br />
Біологічний період напіврозпаду &ndash; 20 хв.<br />
Значення норми: 0&ndash;1,5 нг/мл.</em></p>

<p><em><strong>Високий рівень SCCA</strong> реєструється при плоскоклітинному раку шийки матки, вульви, легені, стравоходу, голови та&nbsp;шиї, анального відділу прямої кишки. Підвищення рівня SCCA&nbsp;спостерігається при бронхіальній астмі, запальних процесах<br />
легень, псоріазі, нирковій недостатності, запальних процесах&nbsp;гепатобіліарної зони, а також вагітності понад 16 тиж.</em></p>

<p><em><strong>Показання для проведення дослідження:</strong></em></p>

<ul>
	<li><em>оцінювання ефективності лікування хворих на плоскоклітинний рак;</em></li>
	<li><em>моніторинг перебігу пухлинного процесу у хворих на&nbsp;плоскоклітинний рак різних локалізацій.</em></li>
</ul>

<p><em><strong>Досліджуваний матеріал:</strong> сироватка (плазма) крові.</em></p>

<p>&nbsp;</p>